Траян Първанов
Идвате сред нас и шепнете поуки…

chitanka.info

Идвате сред нас и шепнете поуки —

винаги заети, винаги усърдни.

Аз ви слушам — зная вашата азбука —

вашия живот

над всичко

да се сбъдне.

Изгоряха хора, гръм света разкърти

и течаха в нивите ни черни кърви,

а към лобните места на толкоз мъртви

вие тръгнахте

с венци жалейни първи.

Нямахте присъди, нямахте и рани,

имахте една първична съпротива —

след съня под безопасните юргани

да се втурнете сред нас

с ръце грабливи.

Колко време преживяхте упорито?

Пламва хляб по жътва,

без да ви тревожи,

тъй като във кухните си вечер сити

жънехте от хляба ни спокойно с ножа.

Днес ви срещам

и е страшно,

и е болно…

Вие като плесен винаги растете

и от вашето

всеядие доволно

тегнат на човека струпеи в сърцето.

Вие оцеляхте, хора равнодушни —

заради това,

че никой не ви люби,

никой не ви мрази.

Искам само никога да ме не люшне

върху смъртен одър вашата зараза.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.